Rada Evropy
                                                     Výbor ministrů

                                  Doporučení č. R(99) 14  Výboru ministrů
                                                   členským státům
                                   ohledně všeobecných veřejných služeb
                      týkajících se nových komunikačních a informačních služeb
                  (Přijato Výborem ministrů  9. září 1999 na  678. zasedání ministerských zástupců.)

Výbor ministrů podle znění článku 15. b statutu Rady Evropy:

Bere v úvahu, že úlohou Rady Evropy je dosáhnout většího sjednocení jejích členů s cílem upevňovat a uplatňovat ideály a principy, které jsou jejich společným bohatstvím.

Připomíná závazek členských států týkající se základního práva na svobodu projevu a informací, jak je zaručeno článkem 10 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, a svěření dozoru nad jeho uplatňováním Evropskému soudu pro lidská práva.

Opětovně potvrzuje, že svoboda projevu a informací je nezbytná pro sociální, ekonomický, kulturní a politický rozvoj každého člověka a pro stanovení podmínek harmonického vývoje sociálních a kulturních skupin, národů a mezinárodního společenství, jak to vyjadřuje Deklarace o svobodě projevu a informací z roku 1982.

Zdůrazňuje, že pokračující rozvoj nových komunikačních a informačních služeb může v budoucnosti napomáhat právu každého sdělovat, hledat, přijímat a šířit informace a myšlenky pro dobro každého jednotlivce a v zájmu demokratické kultury každé společnosti.

Vítá tento vývoj jako důležitý faktor, umožňující všem členským státům a každému podílet se na budování a udržování informační společnosti po celém evropském kontinentu.

Odkazuje na Deklaraci a Akční plán druhého setkání hlav států a vlád členských států Rady Evropy z 11. října 1997, kde se tito státní představitelé rozhodli rozvíjet evropskou politiku ve prospěch aplikace nových informačních technologií.

Odkazuje na deklaraci a rezoluce o informační společnosti přijaté zúčastněnými ministry na páté evropské ministerské konferenci o masmediální politice, která se konala v Soluni 11. a 12. prosince 1997.

Zastává názor, že nové komunikační a informační služby nabídnou každému nové možnosti pro přístup k informacím, vzdělávání a kultuře.

Je také přesvědčen, že použití nových komunikačních a informačních služeb každému usnadní a  rozšíří možnosti podílet se na šíření informací a na rozvíjení komunikace bez ohledu na hranice, a podporuje tak mezinárodní porozumění a vzájemné kulturní obohacování.
                                     
Uznává, že použití nových komunikačních a informačních služeb usnadní účast každého na veřejném životě, komunikaci mezi jednotlivci a veřejnou mocí stejně tak jako poskytování veřejných služeb.

Je si vědom skutečnosti, že mnoho lidí v Evropě nemá dostatečné možnosti přístupu k novým komunikačním a informačním službám a že rozvoj zpřístupňování těchto služeb na obecné úrovni se může dosáhnout snáze než na úrovni jednotlivé.

Je si vědom sociálních, ekonomických a technických rozdílů, které existují na úrovni států, regionů a obcí v rozvoji nových komunikačních a informačních služeb.

Uvědomuje si možnosti synergického efektu spolupráce mezi veřejnou mocí a soukromým sektorem pro dobro uživatelů nových komunikačních a informačních služeb.

Je odhodlán podporovat uplatňování principů všeobecných veřejných služeb týkajících se nových služeb komunikačních a informačních, jak je definuje Rezoluce č. 1 přijatá na páté evropské ministerské konferenci o masmediální politice.

Doporučuje vládám členských států:

1. 	Zavést principy připojené k tomuto doporučení s přihlédnutím k situaci v jednotlivých státech  a mezinárodním závazkům
2. 	rozšiřovat toto doporučení, včetně jeho přílohy, a to i s jeho překladem, je-li to potřebné,
3. 	zaměřovat na tyto principy pozornost veřejné moci, nového komunikačního a informačního průmyslu a uživatelů.

                                                        Příloha k Doporučení č. R(99) 14

Směrnice pro evropskou politiku uplatňování principů všeobecných veřejných služeb týkajících se nových     
                                                       služeb komunikačních a informačních

Princip 1 – Přístup
1.  Členské státy budou podporovat vytvoření a udržování veřejně přístupných míst poskytujících přístup k alespoň minimální soustavě komunikačních a informačních služeb v souladu s principy všeobecných a veřejných služeb.

Součástí toho by mělo být nabádání veřejné správy , vzdělávacích institucí a soukromých vlastníků přístupů k novým komunikačním a informačním službám, aby umožnili široké využívání těchto přístupů veřejností.

2. Členské státy budou podporovat zřizování přiměřených a na mezinárodní sítě připojených sítí pro nové komunikační a informační služby a zvláště jejich rozšíření do oblastí s nižší úrovní komunikační a informační infrastruktury.

 3. Členské státy budou podporovat zřizování přiměřeného přístupu k novým komunikačním a informačním službám uživatelům požadujícím podporu.

Princip 2 – Obsah a služby
 1. Členské státy budou pobízet orgány veřejné správy na ústřední, oblastní a místní úrovni, aby poskytovaly nové komunikační a informační služby s následujícím obsahem a službami:
a.	Informace veřejného zájmu,
b.	informace o veřejných orgánech, jejich práci a způsobu, kterým by s nimi mohl každý komunikovat prostřednictvím nových komunikačních a informačních služeb nebo tradičními prostředky,
c.	umožnit správní řízení a jednání mezi jednotlivci a veřejnými orgány, jako jsou  vyřizování jednotlivých žádostí a vydávání veřejných rozhodnutí, ledaže by národní právo požadovalo fyzickou přítomnost osoby, které se to týká,
d.	poskytovat všeobecné informace potřebné pro demokratické procesy.

2. Služby zmíněné v oddílu 1. by neměly nahrazovat tradiční písemné nebo osobní formy komunikace s veřejnými orgány ani poskytování informací veřejnými orgány prostřednictvím tradičních médií a oficiálních publikací.

 3.  Členské státy podpoří vzdělávací instituce při poskytování jejich vzdělávacích služeb, dosažitelných veřejnosti prostřednictvím nových komunikačních a informačních služeb.

  4.  Členské státy podpoří kulturní instituce, jako jsou knihovny, muzea a divadla, při poskytování služeb, veřejně dosažitelných prostřednictvím nových komunikací a informačních služeb.

Princip 3 – Informace a zaškolení
1. Členské státy budou podporovat informace o místech veřejného přístupu , zmíněných v Principu 1, obsah a služby, které jsou dostupné přes tato přístupová  místa, a rovněž informace o prostředcích a možných omezeních takového přístupu.
   
2. Členské státy podpoří zaškolení všech uživatelů veřejně přístupných míst zmíněných v Principu 1 i služeb, které jsou dostupné přes tato přístupová místa, včetně toho, aby tito uživatelé pochopili povahu uvedených služeb a souvislostí spojených s jejich používáním.

 3. Členské státy zváží zahrnutí vzdělávání týkající se nových informačních technologií a služeb do školních osnov a do programů institucí poskytujících další vzdělávání anebo vzdělávání dospělých.

Princip 4 – Financování nákladů spjatých se všeobecnými společenskými službami
1.  Členské státy mohou zkoušet vhodné cesty financování implementace principů všeobecných veřejných služeb, takové, jako je podpora formou grantů nebo daňové stimuly, kombinovaná veřejná a soukromá finanční podpora nebo finanční podpora obsahující sponzorování.
 
2. Členské státy zabezpečí, aby  poskytování finanční podpory a sponzorování nevedlo k nevhodnému ovlivňování při zavádění principů všeobecných veřejných služeb.

Princip 5 – Zabezpečení poctivé konkurence
Členské státy zabezpečí, že zavádění principů všeobecných veřejných služeb nebude deformovat poctivou soutěž mezi poskytovateli nových komunikačních a informačních služeb.

Princip 6 – Informace poskytované Radě Evropy
Členské státy budou informovat generální sekretariát Rady Evropy o uskutečňování těchto principů a etapách jeho vývoje a o možnostech nápravy nedostatků v budoucnosti, a to v zájmu dosažení společné a soudržné evropské politiky v oblasti rozvoje principů všeobecných veřejných služeb.